TANSKA TOUKOKUU 1945
Viisi vuotta Saksan miehityksestä.
Sinä siellä! Seis!
Mikä tuo on? Tämä ei kuulu sinulle.
Mitä haluat? Onko sanottavaa?
Painu kotiisi siitä! Häivy!
Lippu ei kuulu sinulle.
Lopettakaa!
Nouse ylös!
Tässä hattu. Ala laputtaa.
Häivy!
Juokse!
Tämä on minun maani! Häivy.
Ette ole tänne tervetulleita!
Häipykää! Tämä on minun maani!
Vie heidät pois! -Selvä.
Olen Tanskan pioneerien kapteeni Ebbe Jensen.
Kaikille tiedoksi, miksi olette täällä.
Teidät on tuotu Tanskaan raivaustöihin.
Tanska ei ole ystävänne. Muistakaa se.
Älkää odottako, että tanskalaiset ottavat teidät avosylin vastaan.
Kukaan ei halua saksalaisia tänne.
Teillä on vain yksi tehtävä.
Raivaatte Tanskan länsirannikon miinoista-
jotka Saksa on tänne kylvänyt.
Tanskan länsirannalla on noin 2,2 miljoonaa miinaa.
Enemmän kuin kaikissa Euroopan maissa yhteensä.
Joku kuvitteli, että liittolaiset nousevat täällä maihin.
Onpa noloa sille, joka kuvitteli niin.
Ja häpeä teille.
Kuka teistä on nähnyt tai käsitellyt maamiinaa?
Kuinka moni on purkanut miinan?
Kuka on nähnyt tällaisen?
Tuo on yleisimmin käytetty miina.
Parhaan mahdollisen tuloksen saamiseksi-
miinat kaivetaan 15 -20 sentin syvyyteen.
Ne on suhteellisen helppo löytää.
Siinä menivät kädet.
Vauhtia. Itsesäälille ei ole aikaa.
Sinä kuolit.
Taisimme juuri saada ensimmäisen ruumiin.
Etkö halua nähdä perhettäsi uudelleen?
Haluatko olla ensimmäinen, joka kuolee?
En. -En saa selvää.
En halua kuolla ensimmäisenä.
Mukava kuulla. Kokeile vielä kerran.
Taas kuolit.
Miinat eivät olet mitään jäljitelmiä.
Eli jos teette virheen-
joko kuolette tai haavoitutte vakavasti.
Tuliko selväksi? -Kyllä, herra kapteeni!
Hyvä. Tule tänne.
Sinä aloitat. -Kyllä, herra kapteeni.
Nyt.
Seuraava.
Hienoa. Se kävi nopeasti. -Seuraava.
Vauhtia!
Seuraava.
Hienoa.
Seuraava.
Hienoa.
Vauhtia!
Vauhtia.
Muut olisivat purkaneet jo kaikki miinat.
Nukahditko?
Saanko luvan hakea hänet, herra kapteeni?
Et missään tapauksessa.
Helvetti soikoon.
Tulen sisään.
Anna sen olla. -Kyllä tämä onnistuu.
Nouse ylös. -Kyllä minä pystyn.
Nouse ylös! -Tiedän, että osaan tämän.
Ole valmiina.
Seuraava.
Kun miina on purettu...
Tule tänne, Elisabeth.
Tule, kulta.
Oletteko sotilaita?
Vastatkaa, siat! Oletteko sotilaita?
Kyllä, herrä vääpeli!
Riviin järjesty! Vauhtia!
Riviin siitä!
Huomio!
Etkö ymmärrä? -Kyllä...
Seiso kuin mies!
Lepo.
Nimi? -Marklein, herra vääpeli.
Etunimi? -Hermann, herra vääpeli.
Rodolf Selke, herra vääpeli. -Friedrich Schnurr.
Wolff mikä? -Johann Wolff.
Kluger. -Etunimi?
August Kluger.
Te taidatte olla veljeksiä.
Kaksosia, herra vääpeli. -Vai niin.
Nimi?
Werner ja Ernst Lessner, herra vääpeli.
Kysyinkö sinulta? -Ette, herra vääpeli.
Suu kiinni.
Anteeksi. -Mitä?
Mitä sanoit? -Anteeksi.
Mitä pyytelet anteeksi? -Että mainitsin veljeni nimen.
Pyydät anteeksi? -Kyllä, herra vääpeli.
Paskat anteeksipyynnöstä. En tee sillä mitään. Ymmärrätkö?
Kyllä, herra vääpeli.
Entä pikkumies? -Wilhelm Lebern, herra vääpeli.
Oletko sotilas? -Kyllä, herra vääpeli.
Ludwig Haffke, herra vääpeli. -Sebastian Schumann.
Katse tänne, kun puhut.
Helmut Morbach, herra vääpeli. -Hieno univormu.
Olitko sodassa? -Kyllä, herra vääpeli.
Itketkö? -En, herra vääpeli.
Mitä nyt? Itketkö? -En, herra vääpeli.
Pelottaako? -Ei, herra vääpeli.
Onko koti-ikävä? -Ei, herra vääpeli.
Näettekö mustan lipun? -Kyllä, herra vääpeli.
Lipun ja kärrytien välissä on 45 000 miinaa.
Te puratte ne.
Kun homma on hoidettu, pääsette kotiin.
Ymmärrättekö? -Kyllä, herra vääpeli.
Vasta sitten pääsette kotiin! Ymmärrättekö?
Kyllä, herra vääpeli.
Jos puratte kuusi miinaa tunnissa silpomatta itseänne-
pääsette kotiin kolmen kuukauden kuluttua.
Ymmärsittekö? -Kyllä, herra vääpeli.
Sinä! Haluatko sanoa jotain? -En, herra vääpeli.
Oletko varma? -Kyllä, herra vääpeli.
Karttamies. -Ludwig, herra vääpeli.
Anna kartta.
Näettekö tämän? -Kyllä.
Alueet on numeroitu.
Tähti ja piste kertovat, millainen miina on.
Miinojen laskijoiden täytyy varmistaa-
että kartta on päivitetty.
Se on yhtä tärkeää kuin miinojen purkaminen.
Ymmärsittekö? -Kyllä, herra vääpeli.
Kiveltä tuonne merkille tulee turvakäytävä.
Pitääkö kertoa, mitä pakoa yrittäville tapahtuu?
Ei, herra vääpeli.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Yksi, kaksi-
kolme, neljä.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Löytyi.
Löytyi!
-Samoin!
Ei tämä niin kamalaa olekaan.
Mitä teette, kun mennään kotiin?
Minusta tulee mekaanikko.
Isän kaverilla on hyvä tehdas.
Hän ottaa minut heti töihin.
Etkö unohda jotain? -Älä sekaannu.
Hänen kuuluu tietää, että hän kuvittelee turhia.
Enkä kuvittele. Hän lupasi jo.
Entä jos... -Lopeta.
Voin kysyä, ottaisiko hän toisenkin harjoittelijan.
Se olisi hienoa.
Voisimme kulkea yhtä matkaa.
Voisitko kysyä, pääsisinkö minäkin?
Anna olla. -Se olisi mahtavaa.
Me kolme... -Helmut.
Pää kiinni! -Anna olla.
Käsi kädessä.
Mitä?
Tytöllä on jotain syötävää.
Hänellä on leipää.
Hei.
Mikä nuken nimi on?
Ymmärrätkö saksaa?
Nukke satutti itsensä.
Sotilas on aina valmis auttamaan.
Minulla ei ollut lapsena nukkea vaan auto.
Nyt on hyvä.
Kiitos.
Eipä kestä.
Elisabeth.
Sinun täytyy mennä.
Sinun pitää tulla, kun minä käsken.
Mitä sinä teet siellä?
Tiedätkö mitä?
Minähän olen kieltänyt sinua menemästä kalamajalle.
Mitä sinä et ymmärrä?
Etkö ymmärrä? Et saa seikkailla itseksesi.
Nyt pissalle, jos on tarvetta.
Eikö? Nukkumaan sitten.
Liikettä! Vauhtia!
Ovatko kaikki paikalla? -Kyllä, herra vääpeli.
Etkö voi puhua hänelle?
En ole syönyt kahteen päivään. -Ei auta.
Miten jaksan purkaa miinoja tyhjällä vatsalla?
Olen Sebastian. -Mitä asiaa?
Tiedättekö, milloin saamme ruokaa, herra vääpeli?
Jos emme saa ruokaa... -Mitä sitten?
Kuvitteletko, että säälin teitä?
En, herra vääpeli. -Olette minulle yhdentekeviä.
Ihan sama, vaikka kuolisitte. -Tiedän, herra vääpeli.
En tiedä, milloin tulee ruokaa. Sakut eivät ole jonon kärjessä.
Hyvää yötä, Sebastian.
Kaikki sänkyyn.
Nukkumaan siitä.
Mihin menet? -Nuku.
Aiotko paeta? -Hankin jotain ruokaa.
Veli ei jaksa enää. Minä tunnen hänet.
Seurasin häntä aamun. Hän oksensi koko ajan.
Katse tänne, kun puhut.
Ernst? -Tuo on totta, herra vääpeli.
Katse tänne. -Minulla on todella huono olo.
Voisinko saada levätä tunnin?
Tiedät hyvin, etten voi suostua moiseen.
On tosi huono olo. -Minä pyydän, herra vääpeli.
Sinulla on vähän lämpöä, mutta kyllä se siitä.
Herra vääpeli...
Mitä sanot, Otto? Annetaanko levätä tunti?
Annetaanko levätä? Kyllä me voisimme.
Yrittävätkö pojat huijata?
Eivät he uskaltaisi.
Eivät he uskalla.
Katse tänne, pojat.
Takaisin töihin. -Herra vääpeli...
Eikö kuulu? Käskin mennä takaisin töihin!
Vauhtia!
Wilhelm?
Jokin on pielessä. Ota kypärä pois.
Ota se kirottu kypärä pois.
Auttakaa!
Haluan kotiin. -Rauhoitu.
Kaikki järjestyy.
Tule auttamaan, Helmut. Viedään hänet pois rannalta.
Auta minua. -Ole rauhassa.
Rauhoitu.
Tule nyt apuun! -Miksei kukaan auta?
Apua!
Haluan kotiin.
Apua!
-Tarvitsemme apua, herra vääpeli.
Haluan kotiin. -Katso tänne.
Kaikki järjestyy. -Sinä selviät.
Äiti! -Auttakaa, herra vääpeli!
Tehkää jotain! Auttakaa!
Herra vääpeli!
-Äiti.
Haluan kotiin.
Katso minua. Pääset kotiin. Luota minuun.
En jaksa enää.
Haluan kotiin.
Haluan...
Kiitos, herra vääpeli.
Mitä täällä tapahtuu? -Tämä on minun syytäni.
Sinun syytäsi? -Kyllä. Olimme eilen...
Katse tänne. -Meillä oli eilen sudennälkä.
Varastin maatilalta karjanruokaa. Se teki meistä sairaita.
Upseerina minun on huolehdittava miehille ruokaa.
Et ole täällä vastuussa.
Missä äitisi on?
Ei täällä ole mitään syötävää, jos kerran sanon niin.
Mitä tuo on?
Tästä kyllä sairastuu.
Tämä on täynnä rotankakkaa.
Mikä on noin hauskaa?
Sainpa kostettua saksalaisille.
Miksi hän nauroi? -Kuuntele.
Me emme juttele. Tajuatko?
Älä puhu minulle. Minä kysyn, sinä vastaat.
Kutsu minua herra vääpeliksi. -Kyllä, herra vääpeli.
Mikset sinä syönyt tuota? -Minulle ei tarjottu, herra vääpeli.
Oksentakaa!
Juokaa, juokaa! Vauhtia!
Vettä! -Haluatteko kuolla?
Hienoa, pojat. Juokaa lisää.
Peseytykää.
Pää alas.
Peseydy. Pää alas.
Se meni hienosti. Tule tänne.
Mene nukkumaan.
Haluaisin näyttää yhden asian, herra vääpeli.
Mene nukkumaan. -Näytän yhden asian.
Kehys helpottaa miinanraivausta.
Se rajaa alueen tarkasti.
Hyvä. Ymmärsin kyllä. En ole tyhmä.
Tiedän sen. -Ota lelusi ja mene nukkumaan.
Tiedän, että vihaatte meitä.
Teille on sama kuolemmeko rannalla vai näännymmekö nälkään.
Aivan.
Mutta teille on parempi, jos kuolemme rannalla.
Ihan sama. Ota lelusi ja mene nukkumaan.
Rantahan pitää raivata, vai mitä, herra vääpeli?
Kyllä. Mikset tajua, että sinun pitää mennä nukkumaan?
Haluaisin sanoa yhden asian.
Vauhtia. -Ymmärsittekö?
Että ymmärsinkö minä? Ymmärsitkö itse?
Kyllä, herra vääpeli. -Ota lelusi ja mene nukkumaan.
Vauhtia.
Hyvää yötä, herra vääpeli.
Huomenta.
Wilhelm Lebern?
Hänet tuotiin pari päivää sitten.
Wilhelm kuoli eilen.
Hän on yhä täällä, jos haluatte nähdä hänet.
Ei ole tarpeen. Kiitos.
Herätys, pojat.
Herätys!
Riviin järjesty!
Lepo.
Minulla on hyviä ja huonoja uutisia.
Hyvä uutinen on se, että kävin Wilhelmin luona.
Hänellä menee paremmin.
Hänestä pidetään hyvää huolta, ja hän toipuu.
Hän lähetti terveisiä. Hän pääsee pian kotiin.
Huono uutinen on se, että olemme aikataulusta jäljessä.
Loppuviikon ajan on purettava kahdeksan miinaa tunnissa.
Ymmärsittekö? -Kyllä, herra vääpeli.
Ei kuulu! -Kyllä, herra vääpeli.
Hyvä.
Lähtö kymmenen minuutin päästä. Syökää loppuun.
Kun pääsen kotiin, hankin oluen ja tytön.
Onko sinulla tyttöystävä? -Ei, mutta hankin sellaisen.
Etkö mene tapaamaan vanhempiasi? -He saavat odottaa.
Mitä te aiotte?
Tehdä töitä ja rikastua, vai mitä? -Juuri niin.
Mitä töitä? -Muuraushommia tietenkin.
Koko maa on maan tasalla. Siinä riittää hommia.
Werner, Ernst ja pojat. -"Pojat"?
Pojat perivät firman.
Se saa firman kuulostamaan isommalta.
Olemme omistajia ja poikia, mutta ei sitä kukaan huomaa.
Hieno idea. Ludwig ja pojat kuulostaa hyvältä.
Melkein yhtä hyvältä kuin Werner, Ernst ja pojat.
Tosi raskasta...
Minähän käskin varoa!
Montako sirpalemiinaa? -44, herra vääpeli.
Laske uudestaan. -2, 4, 6, 8, 10, 12.
14, 16, 18, 20, 22, 24, 26...
44, herra vääpeli. -Entä S-miinoja?
16, herra vääpeli. -Laske uudestaan.
Mikä sen nimi on? -Benny.
Benny.
Ei vaan Timmy. -Eikä.
Värin takia. -Miten Timmy liittyy mustaan?
Se kuulostaa mustalta.
Benny on ihan hyvä.
Sen nimeksi tulee...
Tim Benny. Etunimi on Tim.
Etunimi on Benny. -Ei ole.
Tule tänne, Tim Benny.
Kaunis liila.
Kaunis ötökkä.
Mikä se oikeastaan on? -Kuusijalkainen.
Kaarnakuoriainen. -Ei.
Benny Tim, kaarnakuoriainen.
Benny Tim, kuusijalkainen kaarnakuoriainen.
Nukkumaanmenoaika, pojat.
Sebastian.
Tanko jää siihen.
Kaikki paikalla? -Kyllä, herra vääpeli.
Lopeta. -Katsokaa häntä.
Suu auki! -Lopeta.
Lopeta. -Suu auki.
Lopettakaa!
Ammu sikaa silmien väliin. -Herrat...
Natsipojut pitävät toisistaan huolta.
Yksi, kaksi... -Katse tänne.
Kuunnelkaa. Tarvitsen poikia.
Kuka helvetti sinä olet? -Vääpeli Carl Rasmussen.
Tämä on minun yksikköni. Me raivaamme rantaa.
Tarvitsen poikia.
Häivytään. Perkeleen tanskalaiset.
Menkää sisään, pojat.
Tule, Ludwig.
Mene pesulle, Ludwig.
Hei!
Mitä helvettiä puuhaat, Ebbe? Tuo ei ole oikein.
Tiedätkö, mikä minusta ei ole oikein?
Se että haet sakuille ruokaa.
Haen itselleni ja koiralle.
Juoruilu ärsyttää ihmisiä. -Vai sinua?
Omituista, että sinun pitää hankkia ruokaa-
vaikka maksamme sinun ylläpitosi.
Kuunteletko? Katse tänne, kun sinulle puhutaan.
Olisit voinut kertoa, että pojat ovat noin nuoria.
Se muuttaa tilannetta. -Ei minusta.
Jos pystyy sotimaan, pystyy siivoamaan jälkensä.
Pojilla ei ole aavistustakaan.
Ei niin, mutta sinun tehtäväsi onkin opettaa.
Ethän ole alkanut välittää heistä?
En.
Muista, mitä he tekivät.
Pikemmin ne kuin me.
Voisitko hankkia yksikkööni kokeneempia miehiä?
Voi paska.
Lopeta, Ludwig!
Ludwig! Täällä on kaksi miinaa päällekkäin.
Seis! Tuolla on kaksi miinaa päällekkäin.
Werner! Lopeta!
Sainpas sinut, pikkupaskiainen.
Werner!
Missä olet?
Werner!
Missä olet, Werner?
Käy istumaan, Ernst. -Werner?
Missä olet, Werner? Sano jotain.
Missä olet, Werner? -Rauhoitu, Ernst.
Päästä minut. -Rauhoitu.
Mennään etsimään.
Päästä minut. -Pidä kiinni.
Werner! -Pidä kiinni.
Rauhoitu, rauhoitu.
Hyvä.
Kaikki ulos.
Ulos, Sebastian.
Sinun pitää nukkua.
Rauhoitu. -Pitää etsiä Werner.
Etsitään huomenna. Nuku nyt.
Käy maate. -Haluan etsiä Werneriä.
Mennään rannalle. Yritin pelastaa, mutta hän juoksi pakoon.
Hänet täytyy löytää.
Hän nukkuu tuolla.
En saa unta ilman häntä.
Mennään. -Käy nukkumaan.
Etsitään huomenna.
Huomenna? Kuulostaa hyvältä.
Kun Werner löytyy-
lähdemme yhdessä Saksaan-
ja alamme rakentaa maata uudelleen.
Koko maa on raunioina. Kaikki pitää rakentaa.
Meistä tulee muurareita.
Se on hyvä ammatti.
Älkää vihatko häntä, herra vääpeli.
En minä vihaa. -Älkää vihatko häntä.
Pysy makuulla. Sinun pitää nukkua.
Jos tuntisitte hänet yhtä hyvin kuin minä-
auttaisitte varmasti.
Minä valehtelin.
Wilhelm ei selvinnyt.
Tiedän, herra vääpeli.
Parempi niin, herra vääpeli.
Näin voidaan jatkaa raivaamista.
Ja päästään joku päivä kotiin.
Ehkä.
Ei hätää. En vie sitä sinulta.
Auttaako risti?
Kokeilkaa itse, herra vääpeli. -En.
Kokeilkaa nyt, herra vääpeli.
Ei. -Oikeasti. Kokeilkaa nyt.
Sain ristin isältäni.
Hän teki tuon tempun joka kerta.
Siksi pidän sitä.
Elääkö isäsi?
En tiedä.
Sebastian. -Hermann.
Rodolf. -August.
Johann. -Johann.
Tule, Friedrich. -Sinä tulet meille, Helmut.
Herätys, Helmut!
Hyvä, Helmut! Noin sitä pitää.
Ammu!
August! -En minä tähän yksin pysty.
Ei, senkin ääliö.
Ei tämä mitään käsipalloa ole. Maahan se.
Tule tänne, Ludwig.
Peli jatkuu.
Keitä nuo ovat? -Uudet miehet.
Hei.
Me tulemme yksikköön. Missä vääpeli Rasmussen?
Tuolla. Mutta voitte ilmoittautua minulle. Olen Ludwig.
Josef Becker. -Albert Brauer.
Tulkaa. Tänään on vapaapäivä.
Mikä sinun nimesi on? Kerro pois.
Ihan rauhassa.
Pysy siinä.
Hyvä.
Yksi, kaksi, kolme, nyt!
Morbach löi maailmannennätyksen.
Näettekö tämän?
Ensimmäinen maali oli mahtava.
Ensi kerralla me voitamme.
Tänne.
Niinkö luulet?
Tänne, Otto.
Hyppää, nyt.
Vesi oli ihanaa.
Hienot dyynit. -Käykää niillä.
Sotamies Ludwig Haffke. Olit vastuussa alueesta 7, eikö niin?
Kyllä, herra vääpeli. Pidin kirjaa.
1 200 haudattua miinaa löydettiin ja purettiin.
Mutta laskit väärin. -Ei, laskin kaiken kahteen kertaan.
1 200 miinaa oli haudattu, 1 200 kaivettiin esiin.
Hae pallo.
Hae pallo!
Kuten koira! Suussa!
Hyvä koira.
Hae pallo. Vauhtia.
Ilman käsiä. Suulla.
Hyvä koira.
Hyvä koira. Istu.
Hauku.
-Hau, herra vääpeli.
Mitä? -Hau.
Kovempaa.
Hauku kovempaa.
Haluatko sanoa jotain?
Ehkä... -Lopettakaa, herra vääpeli.
Ääliö.
Olette kaikki ääliöitä.
Koko sakki ääliöitä sakuja. Kuulitteko?
Miten voin taata, että ranta on turvallinen?
Voimme laskea uudelleen ja tarkistaa luvut, herra vääpeli.
Tarkistaa luvut? Mitä iloa niistä on?
Voitko taata, että ranta on turvallinen?
En, herra vääpeli. -Pää sitten kiinni!
Olin liian ystävällinen.
Siitä tämä johtuu. Käytitte sitä hyväksenne.
Vastedes kuljette yhdesä.
Käsi kädessä, kylki kyljessä.
Läpi raivatun alueen.
Minun täytyy varmistaa, ettei vihreitä synny.
Tein virheen ja luotin teihin.
Mutta se on nyt ohi. Ymmärsittekö?
-Kyllä, herra vääpeli.
Hän voisi saman tien laittaa meidät riviin ja ampua.
Onko sinulla asiaa, sotamies?
Hymyiletkö?
Hymyiletkö sinä? Olenko sinusta naurettava?
Nauratanko sinua? Hymyiletkö?
En, herra vääpeli. -Miksi hymyilet?
Miksi hymyilet?
Oletko mies? -Kyllä, herra vääpeli!
Oletko sotamies? -Kyllä, herra vääpeli!
Käyttäydy kuin sotamies! Tuliko selväksi?
Kyllä, herra vääpeli!
Olenko yhä naurettava? -Ette, herra vääpeli.
Ryhdistäydy.
Käyttäydy kuin mies.
Haluaako joku sanoa jotain?
Sanokaa nyt.
Haluaako joku sanoa jotain?
Selvä. Eteenpäin!
Mars eteenpäin!
Käytte koko raivatun alueen läpi sentti sentiltä-
kunnes olemme ihan varmoja!
Häivytään, ennen kuin kuollaan kaikki.
Kuurojako olette? Nielettekö tämän noin vain?
Mieluummin kuolen engelsmannin luotiin.
Homma hoidetaan loppuun ja sitten mennään kotiin.
Vääpeli sanoi, että pääsemme kotiin, kun homma on hoidettu.
Luuletko, että vääpeli pitää sanansa?
Jos haluat jatkaa kuolonmarssia, siitä vain.
Mutta minun puolestani et päätä!
Mitä meille tapahtuu, kun sinun lähtösi huomataan?
En suostu siihen. -Sinä et sitä päätä.
Minä häivyn! -Et lähde minnekään.
Tajua jo. Hän vihaa sinua ja meitä kaikkia.
Kohteleeko hän meitä näin rakkaudesta?
Ottakaa hänet kiinni!
Käskin sitoa hänet! -Päästäkää irti.
Helvetin huoranpenikat.
Päästäkää irti.
Oletko hiljaa?
Carl!
Missä vääpeli?
Apua!
Tyttöni... Auttakaa!
Apua! Minun tyttöni!
Elisabeth!
Käy istumaan, kulta. Joku tulee hakemaan sinut.
Herätys!
Missä muut ovat, Ernst?
Herätys, poju!
Missä muut? Pakenivatko he?
Istu alas, kulta.
Pysy paikallasi, kulta.
Pojat tulevat hakemaan sinut.
Ernst!
Hei.
Onko nukkeen sattunut?
Au?
Tunnetko Wernerin?
Hän on hyvä veli ja tismalleen samannäköinen kuin minä.
Tekisin mitä tahansa hänen vuokseen.
Kaikki on hyvin.
Anna tyttö tänne, Ernst.
Tuletko, Ernst?
Tule tänne, Ernst. -Tule, Ernst.
Tänne, Ernst!
Mitä teet? Tule tänne.
Tule takaisin, Ernst.
Mitä teet?
Kuivaa kyyneleet.
Toista perässä: "Tämä on pian ohi." -Tämä on pian ohi.
"Minä palaan kotiin."
Okei?
Lakkaa itkemästä.
Minä tarvitsen sinua. Muut tarvitsevat sinua.
Ole vahva. Pystytkö siihen? -Pystyn hyvin.
Olet vahva. -Olen vahva.
Sano vielä kerran. -Olen vahva.
"Pääsen kotiin." -Pääsen kotiin.
Tämä on pian ohi.
Kiitos.
Gustav? -Niin.
Mitä teet, kun menet kotiin?
Syön ja syön.
Äiti on Berliinin paras kokki. En kestä enää Tanskan pöperöitä.
Kutsut meidät kylään.
Tulette Berliiniin Oranienburger Strasselle.
Saatte perunoita, lihaa ja kastiketta.
Parasta ruokaa. -Niin on.
Voi helvetti.
Menoksi.
Käy istumaan. -Mitä asiaa?
Skallingenissa tarvitaan kokeneita miehiä.
Niin, mutta menen Ringkøbingiin.
Niin menet. En puhunut sinusta.
Mitä tarkoitat?
Saksalaispoikia.
Heitä tarvitaan, koska miehiä kuolee koko ajan.
Miinat ovat liikkuneet.
Tarvitsemme kokeneita saksalaisia.
En voi auttaa. Pojat passitettiin kotiin.
Niin kuulin.
Neljästätoista selvisi neljä. -Ei heitä kotiin päästetä.
Lupasin, että he pääsevät kotiin, kun homma on hoidettu.
Saksalaiset jäävät, kunnes kaikki miinat on raivattu.
Siis kaikki.
Ebbe.
Pyydän sinua päästämään pojat kotiin.
Anna heidän mennä. He pääsevät hengestään.
Ymmärrän, Carl.
Mutten voi asialle mitään. Käsky on käynyt.
Kyseessä on neljä poikaa. -Kuuntele tarkkaan.
Jos kuulen pojista vielä-
tulen ja ammun ne omin käsin.
He eivät ole hyviä ihmisiä. Et tiedä, mitä he ovat tehneet.
Olet valehdellut alusta asti.
He ovat pikkupoikia, jotka huutavat äitiään-
kun heitä pelottaa tai käsi tai jalka silpoutuu.
He ovat saksalaisia, Carl. Käsky on käynyt.
Osaatko ulos?
Kiitos, Carl. -Pää kiinni.
Ebbe.
Siinä kaikki, Carl.
Uskomme, että 72 000 saksalaista miinaa-
on haudattu Skallingeniin.
Osalla teistä on ollut töissä apuna-
yksityiskohtaiset miinakartat.
Skallingenilla ei moisia ole.
Helmut Morbach? -Kyllä.
Rodolf Selke? -Kyllä.
Ludwig Haffke? -Kyllä.
Sebastian Schumann?
Hypätkää kyytiin. Vauhtia.
Ulos sieltä.
Tuohon suuntaan.
Rajalle on 500 metriä.
Sitten olette Saksassa.
Juoskaa.
Sodan jälkeen yli tuhat saksalaista sotavankia-
pakotettiin raivaamaan yli 1,3 miljoonaa maamiinaa.
Liki puolet menehtyi tai haavoittui vakavasti.
Monet olivat nuoria poikia.
Suomennos: Tarja Sahlsten Scandinavian Text Service 2015